![](https://rakennusliitto.fi/wp-content/uploads/2021/01/Lakinuija_web.jpg)
Rakennusliiton jäsen työskenteli kesällä 2018 kaivinkoneenkuljettajana kaukolämmön uudistustyömaalla. Kaivuutyö oli edennyt suunnitellun mukaisesti viikon verran, kun kaivinkoneen kauha osui kaivettavan kanaalin sivulta tulleeseen 10 kV suurjännitekaapeliin. Kaivinkoneenkuljettaja ei nähnyt vaurioitunutta kaapelia, mutta ymmärsi osuneensa kauhallaan johonkin. Hän soitti aikaisemmin saamansa ohjeistuksen mukaisesti työnjohtajalle, muttei tavoittanut tätä.
Kaivinkoneenkuljettaja päätti odottaessaan takaisin soittoa mennä selvittämään, mihin kauha oli osunut ja mitä vahinkoa oli mahdollisesti aiheutunut. Hän ehti metallisella lapiolla pyyhkäistä pari lapiollista maata sivuun, kun näki vaurioituneelta näyttäneen mustan lettikaapelin. Kaivinkoneenkuljettaja ymmärsi heti vaaran, muttei ehtinyt kauemmaksi kaivannosta, kun kaapeliin oli kytkeytynyt sähkövirta takaisin päälle. Työntekijä sai kaapelista valokaaren aiheuttamia lieviä palovammoja jalkaansa ja käteensä.
Aluehallintovirasto teki poliisille työtapaturmasta ilmoituksen esitutkintaa varten. Kaivinkoneenkuljettaja sai alkuvuonna 2019 poliisilta kutsun saapua kuultavaksi esitutkintaan asianomistajan asemassa ja hän kääntyi tässä vaiheessa Rakennusliiton aluetoimiston puoleen saadakseen apua rikosprosessiin. Työntekijä ilmoitti esitutkinnassa vaativansa rangaistusta. Työnjohtajaa sekä yhteisen työmaan päätoteuttajan vastuuhenkilöä kuultiin epäiltynä työturvallisuusrikoksesta.
Työnantajalle syyte
Syyttäjä nosti syytteen kesäkuussa 2020 ennen kuin kaksi vuotta oli kulunut tapaturmasta ja syyteoikeus asiassa olisi vanhentunut. Työnantajan edustajaa ja päätoteuttajan edustajaa syytettiin työturvallisuusrikoksesta. Työntekijä yhtyi syytteeseen ja vaati vahingonkorvausta kivusta, särystä ja muusta tilapäisestä haitasta. Tapaturmasta ei ollut aiheutunut pysyvää haittaa tai ansionmenetystä.
Työnantajan edustajaa syytettiin siitä, että tämä oli sallinut työntekijöiden työskennellä ilman kaapelikarttoja tai muuta tietoa kaapeleiden sijainnista. Työmaan alkaessa oli maassa ollut merkittynä kaapeleiden sijainnit, mutta kaivuun edetessä merkinnät olivat loppuneet eikä uusia ollut ehditty tekemään työntekijöiden huomautuksista huolimatta. Yhteisen työmaan toteuttajaa syytettiin siitä, että tämä oli laiminlyönyt rakennustöiden työturvallisuutta koskevien suunnitelmien laatimisen, vaara- ja haittatekijöiden selvittämisen sekä tunnistetuista vaaroista tiedottamisen oikea-aikaisesti.
Sakkoja ja vahingonkorvauksia
Usein tapaturman aiheutumiseen vaikuttaa jonkun työturvallisuusseikan laiminlyöminen, inhimilliset hetkessä tehdyt ratkaisut ja sattuma. Tässä tapaturmassa oli toki onnellista sattumaakin, ettei työntekijä loukkaantunut vakavammin. Rikosprosessissa tyypillisesti jokainen syytetty pyrkii näyttämään toimineensa oikein ja usein tämä tarkoittaa sitä, että vastuuta vieritetään työntekijälle. Työntekijän pitkää kokemusta vastaavista tehtävistä korostetaan ja toisaalta pyritään osoittamaan, että työntekijä on ryhtynyt johonkin sellaiseen, mitä työnantaja ei olisi voinut odottaa.
Työntekijä saattaa helposti itsekin arvioida toimiaan kriittisesti ja ajatella, olisiko voinut tapaturman jotenkin estää. Työnantajalla on kuitenkin jatkuva velvollisuus tarkkailla työoloja ja ryhtyä epäkohdan havaitessaan tarpeellisiin toimenpiteisiin. Työnantaja on vastuussa siitä, että laitteet, työtavat ja työolot ovat niin turvallisia, ettei työntekijän turvallisuus vaarannu.
Asia käsiteltiin käräjäoikeudessa marraskuussa 2020. Rakennusliiton lakimies avusti liiton jäsentä asiassa. Käräjäoikeus tuomitsi työnjohtajan sakkorangaistukseen työturvallisuusrikoksesta sekä velvoitti korvaamaan asianomistajan korvausvaatimukset täysimääräisesti. Päätoteuttajan vastuuhenkilö tuomittiin työturvallisuusrikkomuksesta. Tuomiosta ei valitettu hovioikeuteen.
Päivi Poutanen